Hangolódjunk húsvét ünnepére Reményik Sándor Hála című versével és azzal, hogy minden nehézség ellenére magunk is hálára hangoljuk a szívünket!
![](/wp-content/themes/florence/img/nyil.png)
Hangolódjunk húsvét ünnepére Reményik Sándor Hála című versével és azzal, hogy minden nehézség ellenére magunk is hálára hangoljuk a szívünket!
„Az idei nagyhét ugyanúgy csendes lesz, mint a tavalyi” – írja körlevelében az evangélikus püspöki tanács, melyben megerősítik, hogy az idei nagyhéten is elmaradnak a közös gyülekezeti alkalmak. A körlevelet változtatás nélkül közöljük.
Február elején már csokinyuszikkal van tele a bolt? Elsőre megdöbbentett, hiszen még a nagyböjt sem kezdődött el. Azonban a meglepődés után rájöttem, hogy még a javamra is válhat, hogy már most szembesültem ezzel.
Bese Gergő atya “hagyományos” vasárnap esti írásában ezúttal a mai evangéliumra hívja fel figyelmünket!
A világon egyetlen olyan dolog van, amiben minden ember egyetért: egyszer meg fogunk halni. És bár napjainkban alig beszélünk érdemben a halálról, mégis az, hogy egy nap véget ér a földi életünk, alapjaiban határozza meg azt, ahogyan a mindennapjainkat éljük. Az élet végessége hatással van az értékrendünkre, a céljainkra, a kapcsolatainkra; arra, hogy mivel töltjük ezt a 70-80-90 évet, ami rendelkezésünkre áll.
Bár az idei húsvéti vigília valóban nem a szokványos, de szerencsére az ünnepnek a lényege, a feltámadás ünneplése nem marad el. Bese Gergő atya gondolatai nagyszombatra.
Az idei húsvét igencsak különleges. Annyira, hogy talán a nem szokványos szó jobban leírja. Akár a szeretteinkkel való együttlét hiányára, akár a húsvéthoz kötődő egyházi szertartásokra vagy népszokásokra gondolunk, mindenhol arra kényszerülünk, hogy a megszokottól eltérő megoldásokat alkalmazzunk. A saját ötletemet szeretném megosztani Veletek, amivel megpróbáltam kicsit kizökkenteni a húsvétot a karanténos medréből.
Szokatlan nagypéntek köszöntött rám. Még sosem jártam keresztutat otthonomban, most mégis adta magát a helyzet, nincs más lehetőség a kálvária helyett csak a négy fal között. Ekkor jutott eszembe, hogy keresztünket mindannyian szoktuk otthonunkban is hordozni, nem csak kinn a nagyvilágban. Nem kellett messzire mennem, hogy stációkat találjak itthon a tárgyaimban.
A nyuszik nagyon aranyosak, de mégsem ezért váltak húsvéti szimbólummá, ahogyan a tojás és a sonka jelentésén is kicsit el kell gondolkoznunk. Elvégre nem tűnik úgy, hogy mindez Jézus kereszthalálához és feltámadásához kötődne. Vagy mégis? Mi az igazság?
A Bors Székely János szombathelyi megyés püspököt kérdezte húsvét ünnepéről, a feltámadásról és a csodákról. A püspök gyönyörű történettel magyarázta el, mit is jelent az örök élet perspektívájában élni.